Den 1. November 1959 havde New York City 8.042.783 indbyggere.
Lagt i forlængelse af hinanden, med en gennemsnitshøjde på 1,68 meter,
ville de nå fra Times Square til udkanten af Karachi i Pakistan.
Det ved jeg, fordi jeg arbejder for et forsikringsselskab, Consolidated Life.
Vi er et af landets fem topselskaber.
Vores hovedkontor har 31.259 ansatte,
hvilket er flere, end der bor i Natchez i Mississippi.
Jeg arbejder på 19. sal, Afdelingen for Almindelige Policer,
Regnskabsafdelingen, Sektion W, skrivebord nummer 861.
Mit navn er CC Baxter: C for Calvin, C for Clifford. Men de fleste kalder mig Bud.
Jeg har arbejdet her i 3 år, 10 måneder, og min nettoløn er $94,70 som ugen.
Arbejdstiden i min afdeling er 8.50 til 17.20.
Den er forskudt efter etager, så 16 elevatorer kan klare de 31.259 ansatte
uden trafikkaos.
Hvad mig angår, bliver jeg tit på kontoret og arbejder over en time eller to,
især når vejret er dårligt.
Det er ikke fordi, jeg er særlig ambitiøs. Det får bare tiden til at gå,
indtil det er muligt at gå hjem.
Ser I, jeg har dette her lille problem med min lejlighed.
Jeg bor i West-distriktets 60-gader, kun en halv husblok fra Central Park.
Huslejen er $85 om måneden. Den var $80 indtil sidste juli
hvor værtinden, Mrs Lieberman, installerede et brugt airconditionsystem.
Det er en rar lejlighed. Meget hyggelig. Helt rigtig til en ungkarl.
Det eneste problem er, at jeg ikke altid kan komme ind, når jeg vil.
Hold op med det, Sylvia. Vi må se at komme ud.
Fald til ro. Jeg tager en martini til.
Kom nu, Sylvia. Den er en kvart i ni.
Først jager du med at få mig herop, og så er det fis, fis, fis af sted.
- Én føler sig så billig. - Det er ikke det, skattepige.
Men jeg lovede fyren, jeg ville være ude klokken otte.
- Hvilken fyr? Hvis lejlighed er det? - Et pjok, der arbejder på kontoret.
- Godaften, Mr Baxter. - Mrs Lieberman.
Sikket vejr vi har. Må være fra alt det pjatteri ved Cape Canaveral.
- Er De låst ude af Deres lejlighed? - Nej, nej. Jeg venter bare på en ven.
- Godnat, Mrs Lieberman. - Godnat, Mr Baxter.
- Hvor bor du? - Jeg fortalte dig det. Hos min mor.
- Hvor bor hun? - 179th Street, i Bronx.
- Godt. Jeg følger dig til undergrunden. - Gu' gør du ej. Du betaler en taxa.
- Hvorfor bor alle I damer i Bronx? - Kommer du her med andre piger?
Bestemt ikke. Jeg er lykkeligt gift.
- Godaften, Mrs Dreyfuss. - Er der noget i vejen?
Nej. Jeg har vist tabt min nøgle. Åh, her er den.
Der var sådan et spektakel inde fra Dem.
Måske var der indbrudstyve?
Bare rolig. Der er intet her, nogen gider stjæle. Godnat.
Undskyld, jeg forstyrrer, Buddy-boy, men damen glemte sine galocher.
Mr Kirkeby, det var meningen, De skulle have være ude før otte.
Ja, men sådan noget følger ikke altid køreplanen, som en bus.
Det gør ikke noget om sommeren, men en aften, hvor det regner...
- Jeg har ikke spist endnu. - Godt, godt.
Jeg siger noget pænt om Dem til Sheldrake i Personaleafdelingen.
- Mr Sheldrake? - Netop.
Vi snakkede om forfremmelser. Jeg sagde, De var en kvik knægt.
Man er altid på udkig efter unge overordnede. De er på vej op.
- Og De er løbet tør for sprut. - Mr Eichelberger, Prioriteter og Lån,
- i aftes havde han Allehelgenselskab. - Sørg for vodka og vermouth til mig.
- De skylder mig stadig for to flasker. - De får pengene på fredag.
Og hvor er de små ostekiks, De plejede at have?
Ostekiks?
Skål.
- Godaften, Baxter. - Hej, Doc. Sent udkald?
Ja. En idiot hos Schraffts spiste en klubsandwich - med pinden.
- Nå, godnat, Doc. - Hør, Baxter.
Som De skyller det stof dér ned, må De have nyrer af støbejern.
Det er ikke mig. Nu og da har jeg bare nogle få gæster til drinks.
Faktisk må De være en jernmand hele vejen igennem.
Efter hvad jeg hører gennem væggen, går De til den hver eneste aften.
- Undskyld, hvis det er for støjende. - Og somme tider scorer De to gange.
- Et bitte skvat som Dem. - Nå, på gensyn, Doc.
Hør, jeg laver nogle forsøg på Columbias Medical Center.
- Vil De gøre os en tjeneste? - Mig?
Når De skriver Deres testamente - hvad De bør, sådan som De tager fat -
vil De måske efterlade Deres krop til universitetet?
Min krop? Desværre bliver I fyre bare skuffede. Godnat, Doc.
Slap af, ven.
Åh, for Guds...
Fra verdens fineste bibliotek for filmklassikere præsenterer vi stolt
Greta Garbo, John Barrymore,
Joan Crawford, Wallace Beery og Lionel Barrymore
i "Grand Hotel".
Men først et ord fra vor sponsor.
Hvis du ryger på den moderne måde, tro ikke på falsk filterpral.
Og nu "Grand Hotel",
med Greta Garbo, John Barrymore,
Joan Crawford, Wallace Beery og Lionel Barrymore.
Men først et ord fra vores alternative sponsor.
Venner, har I proteser, der vipper?
- Hallo. - Davs, Buddy-boy.
Jeg er i den her bar i 61st Street og syntes, jeg ville give dig et klemt.
Det er pænt af Dem, men... hvem er De?
Dobisch. Joe Dobisch, fra Administration.
- Åh, ja. Jeg genkendte ikke stemmen. - Det er OK, Buddy-boy.
Som sagt er jeg i denne her bule, og jeg tror, jeg har en fisk på krogen.
Beklager, Mr Dobisch. Jeg hjælper gerne jer fyre, men De er lidt sent på den.
- Hvorfor ikke gøre det en anden gang? - Hør. Jeg kan ikke lade den her smutte.
Hun ligner Marilyn Monroe.
Jeg er i seng, jeg har taget en sovepille. Jeg må desværre sige nej.
Vi er ved at give effektivitetspoint. Jeg sætter Dem mellem de ti bedste.
De vil ikke spænde ben for Dem selv, vel?
Nej. Men jeg kan ikke være effektiv på kontoret uden at få lidt søvn, vel?
Den er kun elleve, og jeg har bare brug for tre kvarter.
Jeg er så ensom. Hvem taler du alligevel med?
- Min mor. - Åh, det er så sødt. Noget så sødt.
Lad os sige 30 minutter. Hvad med det, Bud?
Jeg har slet ingen sprut, der er ingen rene glas...
- Der er ingen ostekiks. Nul og niks. - Det er min hovedpine.
Læg nu nøglen under måtten og forduft.
Ja, Mr Dobisch.
Hvad De end siger, Mr Dobisch.
Ikke noget problem, Mr Dobisch. Træd inden for.
Vi lukker aldrig hos Buddy-boy's.
"Ligner Marilyn Monroe."
IKKE FOR HØJT. NABOERNE KLAGER.
- Er det her? - Ja.
- Hvor meget? - 70 cent.
Find pengene, vil du?
Pas på de cocktails!
- Giv ham en dollar. - Tak, dame.
Læg dem tilbage, skat.
God pige.
- Tror du, det her er en god idé? - Jeg kan ikke finde nogen bedre.
Mase os ind hos din mor så sent.
Glem den gamle dame. Et ord fra hende, og hun er arbejdsløs.
Tag nøglen, vil du?
Ikke der. Under måtten.
- Under måtten? - Ja. Kom så.
Åbn nu. Vi har ikke hele natten.
- Er det din mors lejlighed? - Det passer.
Mildred! Han går til den igen!
- Godmorgen, Mr Kirkeby. - Hvordan går det, Baxter?
- Giver de Dem nok at lave? - Ja, sir. Det gør de bestemt.
Godmorgen, Mr Kessel, Miss Robinson, Mr Williams, Miss Livingston.
Godmorgen, Mr McKellway, Mrs Schubert, Mr Davis.
Godmorgen, Mr Kirkeby. Godmorgen, Mr Baxter.
- Godmorgen, Miss Kubelik. - Det var det. Af sted.
Pas på dørene tak. Affyring.
- Hvad har De gjort med Deres hår? - Det gjorde mig nervøs, så af kom det.
- Stor fejltagelse, hva'? - Nej. Jeg kan faktisk godt lide det.
- De har en hornblæser dér - Ja. Hold hellere afstand.
- Jeg bliver aldrig forkølet. - Virkelig?
Jeg har set nogle tal om sygdoms- og ulykkeserstatning.
Gennemsnits-New Yorkere mellem 20 og 50 har 21/2 forkølelse om året.
- Det gør mig noget så ked af det. - Hvorfor det?
Jeg er aldrig forkølet, så en anden stakkel skal have 5 forkølelser årligt.
- Ja. Det er mig. - De skulle være blevet i seng i dag.
Jeg skulle være blevet i seng i aftes.
19!
Pas på trinet.
- Og pas på Deres hænder, Mr Kirkeby! - Hvabehar?
En skønne dag lukker jeg dørene på Dem, og ...
20. næste!
Hende Kubelik. Hende ville jeg godt sidde fast i en elevator med.
- Hun er vores bedste elevatoroperatør. - Jeg er selv ganske god.
- Men hun vil ikke gå ud med mig. - Måske Deres måde er forkert.
Mange fyre her har prøvet alle mulige måder. Ingen chance.
- Hvad er det, hun vi vise os? - Måske at hun er en pæn pige.
Lyt til ham, den ædle ridder.
Hallo. Mr Dobisch? Baxter fra 19. sal her.
Åh, Buddy-boy!
Jeg skulle lige til at ringe og sige undskyld for griseriet på stuevæggen.
Min ven hævdede, Picasso var en sjuft, så hun begyndte på det vægmaleri.
Det er ikke Picasso, jeg ringer om.
Det er om nøglen til lejligheden. De skulle have lagt den under måtten.
Det gjorde jeg. Jeg husker det klart.
Nøglen var der godt nok. Men det var den forkerte.
Var det? Så det var derfor, jeg ikke kunne komme på cheftoilettet i morges.
Og jeg kunne ikke komme ind i lejligheden!
Så kl. 4 måtte jeg vække værtinden og finde på en forfærdelig historie.
Sikken skam. Jeg sender nøglen ned.
Og det med Deres forfremmelse.
Jeg sender den effektivitetsrapport til Sheldrake på Personalekontoret.
De hører måske fra ham inden aften.
Mange tak, Mr Dobisch.
Fra Mr Dobisch.
Vent.
Til Mr Dobisch.
Vanderhof. Informationskontoret.
Åh, ja, Baxter. Et øjeblik.
Godt, Miss Finch. Udskriv, hvad vi har indtil nu.
Jeg har Dem skrevet ned til i aften,
men jeg skal selv bruge stedet, så jeg er nødt til at aflyse.
Men det er hendes fødselsdag. Jeg har bestilt kagen allerede.
Men jeg er syg. Forkølet, høj feber. Jeg må gå lige i seng efter arbejde.
Tag forkølelsen til et tyrkisk bad. Hele natten. Sved den ud.
Det giver lungebetændelse. Og så måtte jeg blive i seng en hel måned.
Godt. De vinder. Vi må bare vente til næste onsdag aften.
- Kun den aften kan jeg slippe væk. - Onsdag, onsdag... Onsdag.
Jeg har nogen skrevet ind.
Lad mig se, hvad jeg kan gøre. Jeg kommer tilbage.
- Mr Eichelberger. - Åh, ja, Baxter. Hvad er problemet?
Onsdag er røget? Det vender op og ned på min dagsorden.
Torsdag? Nej, jeg er optaget torsdag.
Lad os udskyde... mødet til fredag.
Fredag.
Lad mig se, hvad jeg kan gøre. Jeg kommer tilbage.
Præmiemæssigt og omsætningsmæssigt er vi 10 % over i fjor, oktobermæssigt.
Hallo? Ja, Baxter. Hvad er der?
I stedet for fredag, kan De måske skifte over til torsdag?
De ville gøre mig en stor tjeneste.
Jeg checker. Jeg kommer tilbage.
Consolidated Life. Jeg stiller om.
Sylvia, det er til dig.
Ja?
Åh, hallo.
Ja, jeg kom godt nok hjem. Du skylder mig 45 cent.
Hør, Sylvia. Kan vi sige torsdag aften i stedet for fredag?
Torsdag? Men det er The Untouchables med Bob Stack!
Bob hvem?
Godt, vi ser den i lejligheden. Ingen smalle steder.
Hallo, Baxter? Torsdag er OK.
Mange tak, Mr Kirkeby.
Mr Eichelberger, fredag er OK.
Mr Vanderhof? Onsdag OK.
Godt. Jeg siger det til ham.
Baxter, det var Personalekontoret Mr Sheldrakes sekretær.
Hun har spurgt efter Dem de sidste 20 minutter. De skal op til ham.
- Skal du forfremmes? Eller fyres? - Hvad med et lille væddemål?
- Jeg har været her længere end dig... - Hvad med en dollar?
Jeg er med.
- Op? - Hvabehar?
27, tak. Kør forsigtigt. Vigtig ladning om bord. Arbejdskraftmæssigt.
27.
Måske De ikke er klar over det, men jeg er en top-ti'er, effektivitetmæssigt,
og i dag sker det nok, forfremmelsesmæssigt.
De lyder allerede som Mr Kirkeby.
- De sparker mig jo allerede opad. - Ingen fortjener det mere.
Ved De, De er den eneste, der tager hatten af i elevatoren.
Elevatorer gør noget ved mænd.
Det er den tynde luft i højden. Blodet går dem til hovedet.
- Jeg kunne fortælle Dem meget... - Jeg vil meget gerne høre det.
Lad os spise frokost i cafeteriet en dag.
Eller en aften, efter arbejdet?
27.
- Jeg håber, alt går som det skal. - Det håber jeg.
Selvfølgelig vælger de i dag, hvor jeg er forkølet.
- Hvordan ser jeg ud? - Fint. Vent.
Mange tak.
Da De brugte den lokale elevator, havde De altid en blomst i opslaget.
Held og lykke. Og tør næsen.
CC Baxter, Almindelige Policer, Mr Sheldrake ringede efter mig.
Jeg ringede. Eller rettere, jeg prøvede i 20 minutter.
- Beklager. - Gå bare ind.
- Baxter? - Javel, sir.
Kom ind, kom ind.
Jeg spekulerede på, hvordan De ville se ud, Baxter.
- Sid ned. - Ja, Mr Sheldrake.
Jeg har hørt en masse pænt om Dem.
Mr Dobisch siger, De er loyal, hjælpsom, rådsnar.
- Sagde Mr Dobisch det? - Mr Kirkeby siger, De tit arbejder over
- uden betaling. - De ved, hvordan ting kan hobe sig op.
Mr Vanderhof i Samfundskontakt og Mr Eichelberger i Prioriteter og Lån
vil begge gerne have Dem flyttet til deres afdelinger.
Meget smigrende.
Sig mig ærligt, Baxter. Hvorfor er De så populær?
- Jeg ved det ikke. - Tænk.
- Vær venlig at gentage spørgsmålet? - Hør, Baxter. Jeg er ikke dum.
Jeg ved alt, hvad der sker i bygningen, hver eneste af årets dage.
Gør De?
I 1957 havde vi en mand, der hed Fowler. Også han var meget populær.
Det viste sig, at han optrådte som bookmaker,
monopoliserede omstillingen, regnede odds ud på vores IBM-maskiner.
Dagen før Kentucky Derby tilkaldte jeg sædelighedspolitiet, der snuppede ham.
- Sædelighedspolitiet? - Det passer.
Hvad har det med mig at gøre? Jeg har ikke nogen bookmakerbule.
- Hvad er det for en bule, De så har? - Sir?
En nøgle flyder rundt mellem Kirkeby. Vanderhof, Eichelberger og Dobisch.
Det er nøglen til en vis lejlighed.
- Ved De, hvem lejligheden tilhører? - Hvem?
Loyale, rådsnare, hjælpsomme CC Baxter.
Nægter De det?
Nej. Jeg nægter det ikke. Hvis jeg bare må forklare.
Det må De hellere.
Se, for omkring et år siden gik jeg på aftenskole,
læste til bogholder
En af kollegerne, der bor langt væk, skulle til en middag i byen.
Han skulle have et sted at klæde om, så jeg lånte ham min nøgle.
Andre hørte det, så lige pludselig skulle en masse fyre til middage.
Giver man nøglen til én, kan man ikke sige nej til andre. Det løb løbsk.
Baxter, et forsikringsselskab er baseret på folks tillid.
Enhver medarbejder, der opfører sig på upassende vis...
Hvor mange æresmedlemmer er der i den dér lille klub?
Kun de fire. Ud af i alt 31,259.
Så faktisk kan vi være stolte af vore medarbejdere... procentmæssigt.
Det er ikke pointen. Fire rådne æbler i en tønde, uanset tøndens størrelse...
- Hvis dette her sivede ud... - Det gør det ikke.
Tro mig. Aldrig mere. Ingen kan fra nu af låne min lejlighed.
- Hvor er Deres lejlighed? - West 67th Street.
Hvis De vidste, hvad jeg går igennem med naboerne, værtinden og nøglen.
Hvordan ordner De det med nøglen?
Jeg giver dem den på kontoret, og de lægger den under måtten. Aldrig mere.
- Ja, Miss Olsen? - Mrs Sheldrake ringer tilbage. På 2.
Ja, ven. Hvor var du henne?
Du tog Tommy til tandlægen? Ingen huller? Godt. Vent, ven.
- Hvor skal De hen, Baxter? - Jeg vil ikke trænge mig på.
- Eftersom vi har ordnet det her... - Jeg er ikke færdig med Dem endnu.
Jeg kommer ikke hjem til aftensmaden.
Afdelingschefen fra Kansas City er på besøg. Vi skal i teatret.
Music Man. Hvad ellers?
Nej, ikke vente oppe, skat. Farvel.
Sig mig, Baxter. Har De set Music Man?
Ikke endnu. Det er vist en flot forestilling.
Vil De gerne se det i aften.
vi to? Jeg troede, De skulle med afdelingschefen fra Kansas City.
Nej, jeg har andre planer. De må få begge billetter.
Åh... det er meget venligt af Dem.
Men jeg har det ikke godt. Forkølet. Jeg går lige hjem i seng.
Baxter, De har ikke forstået mig. Jeg sagde, jeg havde planer.
Også jeg. Jeg tager fire aspiriner og går i seng.
Så giv billetterne til en anden.
Hør, jeg giver dem ikke bare væk. Jeg bytter dem væk.
Bytter dem? For hvad?
Her står også, at De er kvik, vidende og ganske fantasirig.
Godt tænkt, Baxter. Der sker ændringer i min afdeling i næste måned.
Og i mine øjne er De egnet til en overordnet stilling.
- Er jeg? - Læg så nøglen.
Og skriv adressen ned.
Den er på anden sal. Ikke noget navn over døren. Der står bare lejlighed 2A.
- Så ligetil er det. - Slap af, Baxter.
Ja, tak, sir.
Vær forsigtig med grammofonen, ikke?
Åh, og sprutten.
Jeg bestilte noget i morges, men jeg ved ikke, om den er kommet.
- Det her er vores lille hemmelighed. - Selvfølgelig.
- De ved, hvor folk snakker. - Ikke noget problem her.
- Ikke at jeg har noget at skjule. - Nej! Det vedkommer jo heller ikke mig.
Fire æbler, fem æbler. Hvad forskel gør det?
Procentmæssigt.
Værsgo, Baxter. Hav det rart.
Og De, sir.
Så jeg tænkte, en mand i hans stilling vil tage mig til El Morocco, måske 21.
I stedet tog han mig til Hamburger Himmel og en stodders lejlighed.
- Godnat. - Godnat.
Miss Kubelik?
Jeg ventede på Dem. Jeg genkendte Dem næsten ikke.
Det er første gang, jeg ser Dem i civil.
- Hvordan gik det oppe på 27.sal? - Fint.
- Hør, har De set Music Man? - Nej.
- Har De lyst til det? - Bestemt.
Vi kunne få en bid først og så se den.
- De mener i aften? - Ja.
Desværre umuligt, jeg skal møde nogen.
- De mener... som en veninde? - Nej. Som en mand.
Jeg ville ikke være for personlig. Fyrene diskuterer, om De nogen sinde...
Sig til dem, det sker nu og da.
Den her aftale, er den... bare en aftale? Eller noget mere alvorligt?
Den plejede at være alvorlig. Det var jeg i hvert fald. Men ikke han.
Så nu er det hele mere eller mindre kaput.
- Jamen kunne De så ikke... - Desværre ikke.
Jeg lovede at få en drink med ham. Han har ringet hele ugen.
Jeg forstår.
Nå, det var kun idé. Jeg hader at se en billet gå til spilde.
- Hvornår starter forestillingen? - 20.30.
Jamen, jeg kunne møde Dem ved teatret.
Det er strålende. Det er The Majestic på 44th Street.
Jeg møder Dem i foyeren.
Ved De, jeg havde det forfærdeligt i morges. Høj feber.
Og så kommer forfremmelsen, og os - 11. række, midt for.
Og De siger, jeg skulle være blevet i seng.
- Hvordan går det med forkølelsen? - Hvilken forkølelse?
Efter forestillingen kunne vi gå i byen.
- Jeg får timer hos Dansens Glæder. - Det kan jeg se.
Der er et fantastisk band på El Chico.
- Lige om hjørnet fra hvor De bor. - Lyder godt.
- Hvordan ved De, hvor jeg bor? - Jeg ved også, hvem De bor hos.
Deres søster og svoger.
Jeg ved, hvornår og hvor De blev født. Jeg ved en masse om Dem.
Hvordan?
For et par måneder læste jeg Deres kort i personalets forsikringsarkiv.
Jeg kender Deres højde og vægt og Deres personnummer.
De har haft fåresyge og mæslinger og fået blindtarmen fjernet.
Sig ikke noget til fyrene på kontoret om min blindtarm.
De må ikke misforstå, hvordan De opdagede det. Farvel.
20.30.
- Godaften, Mr Sheldrake. - Fran, ikke så højt, tak.
Stadig bange for, at nogen skulle se os sammen?
- Led mig tage din frakke. - Nej, Jeff. Jeg kan ikke blive længe.
- Må jeg få en daiquiri med is? - Den er på vej.
- Du fik alligevel håret klippet kort. - Det passer.
- Du ved, jeg foretrak det langt. - Jeg ved det.
Vil du have en lok til din tegnebog?
- Godaften, frue. Rart at se Dem igen. - Tak.
Det er længe siden, Fran. En måned?
Seks uger. Men hvem tæller?
Jeg har savnet dig.
Lige som det plejede at være.
Samme bås. Samme sang.
- Det har være helvede. - Samme sovs. Sur-sød
Du aner ikke, hvordan det er at stå ved siden af dig i elevatoren.
"Godmorgen, Miss Kubelik." "Farvel, Mr Sheldrake."
Jeg er stadig vild med dig, Fran.
Lad os ikke begynde på dén igen, Jeff. Jeg er lige begyndt at komme over det.
Jeg tror ikke på dig.
Hør, Jeff. Vi havde to pragtfulde måneder i sommers.
Men det var alt. Det sker hele tiden.
Kone og børn tager på landet, og chefen fornøjer sig med sin sekretær,
manicuredamen, eller elevatorpigen.
I september er skovturen forbi. Farvel.
Ungerne vender tilbage til skolen, chefen går tilbage til konen,
og pigen...
De tilbereder ikke de her rejer, som de plejer at gøre.
Jeg sagde aldrig farvel, Fran.
Først prøver du at bilde dig ind, du kommer sammen med en ugift mand.
Så en dag ser han hele tiden på uret
og spørger, om man kan se noget læbestift.
og skynder sig så for at nå 7.14-toget til White Plains.
Så du laver dig en kop pulverkaffe
og du sidder der alene, og du tænker,
og alt begynder at se så snavset ud.
Hvordan tror du, jeg havde det på vej hjem i 7.14-toget?
Hvorfor ringer du til mig, Jeff? Hvad vil du med mig?
Jeg vil have dig tilbage, Fran.
Beklager, Mr Sheldrake. Fuldt optaget. De må tage den næste elevator.
Du giver mig ikke en chance, Fran. Jeg har noget at sige til dig.
- Værsgo. Sig det. - Ikke her. Vi går et andet sted hen?
Nej. Jeg har en aftale kl.20.30.
- Vigtig? - Ikke særligt, men jeg holder den.
- Er De klar bestille middag nu? - Nej. Ingen middag.
Giv os bare to drinks, tak.
EN AF VOR TIDS BEDSTE MUSICALS
Fran, husker du vores sidste weekend?
Om jeg gør! Båden med en læk, og mig i sort negligé og redningsvest.
Kan du huske, hvad vi talte om?
- Vi talte om så meget. - Jeg mener om skilsmisse for mig.
Vi talte ikke om det, Jeff. Du gjorde.
Du troede ikke på mig, vel?
Der er en LP nu, "Musik at få hende til at danse efter".
"Min kone forstår mig ikke. Du er det bedste, der er sket i mit liv."
- Det er nok, Fran. - "Tro mig, skat. Vi finder ud af det."
- Du er ikke morsom. - Det er heller ikke meningen.
- Fran, lyt bare et øjeblik. - Godt. Undskyld.
Jeg var hos sagføreren i morges. For at få råd om den bedste måde at gøre det på.
- Gøre hvad? - Hvad tror du?
Lad at gøre én ting klar, Jeff. Jeg bad dig aldrig forlade din kone.
Selvfølgelig ikke. Du havde ikke noget med det at gøre.
Er du sikker på, det er, hvad du vil?
Jeg er sikker... bare du vil sige. at du stadig elsker mig.
Det ved du, jeg gør.
Fran.
Jeff, elskede...
Her er trængsel. Lad os gå.
Taxi!
- Jeff, husk, jeg har den aftale? - Men husker du, jeg elsker dig?
Hvor går vi hen? Ikke til den båd med en læk?
Med garanti.
51 West 67th.
Til lykke.
2. ADMINISTRATIONSASSISTENT
Må jeg? CC Baxter - det er mig.
Tak.
Hej, Buddy-boy. Til lykke og alt det dér.
- Hej, kammerater. - Du er her. Ganske som vi lovede.
Sikket kontor. Navn på døren. Tæppe på gulvet.
Holdarbejde: Det er hovedsagen i vores organisation. Èn for alle, alle for én.
- Ved du, hvad jeg mener? - Jeg har en anelse om det.
Baxter, du skuffer os lidt, taknemmelighedsmæssigt.
- Jeg er meget taknemmelig. - Hvorfor lukker du os så ude?
Åh, det har været lidt hårdt det sidste par uger, med forkølelse og... sådan.
Vi slog et slag for dig. Nu er du ikke på vores side længere.
Det er jo min lejlighed. Privat ejendom, ikke en offentlig legeplads.
Så du har fået en pige. Det er OK med os. Men ikke hver eneste aften!
Hvor selvisk kan du være?
Sidste uge måtte jeg låne nevøens bil og tage Sylvia til en parkeringsplads.
Jeg er for gammel til den slags - jeg mener, i en Folkevogn.
Jeg føler for dig. Tro mig, jeg beklager dybt.
- Du kommer til at beklage det dybere. - Truer du mig?
Hør, Baxter. Vi gjorde dig til noget. og vi kan ødelægge dig igen.
- Godmorgen, Mr Sheldrake. - Godmorgen, mine herrer.
- Baxter, kan De lide Deres kontor? - Ja, sir. Jeg siger Dem mange tak.
Tak ikke mig. Deres venner her anbefalede Dem.
- Vi kiggede ind for at sige til lykke. - Vi ved, du ikke vil svigte os.
Farvel, venner. Kig indenfor. Døren står altid åben... til mit kontor.
De klarede den situation godt, Baxter.
- Hvordan føles det at være overordnet? - Fint.
- Jeg vil slås for leve op til tilliden. - Det er jeg vis på.
Det med lejligheden. Kan vi ikke få råd til endnu en nøgle efter lønforhøjelsen?
- Velnok. - De kender min sekretær, Miss Olsen?
- åh, ja. Er hun den heldige pige, der...? - Åh, nej.
Hun er bare en af de her sladderhanke, og når nøglen går frem og tilbage...
- Hvorfor løbe nogen risiko? - Man kan ikke være for forsigtig.
Åh, jeg har noget, der vist tilhører Dem.
- Mig? - Jeg mener den unge dame.
- Jeg fandt det, da jeg kom hjem i aftes. - Tak.
Spejlet er revnet. Det var revnet, da jeg fandt det.
- Ja. Hun kastede det efter mig. - Sir?
De ved, hvordan det er. Laver altid vanskeligheder for én.
Ja, jeg ved, hvordan det er.
Man har sjov med en pige hver uge, og hun tror, man vil skilles fra konen.
- Hvad synes De, er det fair? - Nej, sir. Det er meget unfair.
- Især over for ens kone. - Ja.
Baxter, jeg misunder Dem. Ungkarl, alle de damer, De vil have. Helt ligetil.
Netop. Ideel tilværelse.
- Skriv mig ned for torsdag igen. - Noteret.
Og jeg skaffer den anden nøgle.
- Glædelig jul. Jeg stiller om. - Glædelig jul. Consolidated Life.
Glædelig jul. Jeg ringer.
Ja? Ja?
Hvor?
Det kan du tro!
Pas min linie. Der er en abefest i gang på 19.sal!
Jeg sagde "Aldrig mere. Enten får du en større bil eller en mindre pige."
Miss Kubelik? Miss...
- Glædelig jul. - Tak.
- Jeg troede, De undgik mig. - Hvorfor tror De det?
I seks uger har De kun været i min elevator én gang. Og beholdt hatten på.
Faktisk sårede det mig noget, den aften De blev væk.
Det forstår jeg godt. Det var utilgiveligt.
- Jeg tilgiver Dem. - Det skulle De ikke.
Jeg kunne ikke andet. Man kan ikke pludselig forlade én mand,
på grund af en aftale med en anden mand.
- De gjorde det rigtige. - Det er nu ikke så sikkert.
Bare fordi jeg har uniform på, gør det mig ikke til en pigespejder.
En 2. administrativ assistent skal kunne bedømme folks karakter ret godt.
Og i mine øjne er De helt i top.
Jeg mener pænhedmæssigt og... altmæssigt.
Skål.
- En til. - Jeg burde ikke drikke og køre.
Rigtigt. Med den mig pålagte myndighed erklærer jeg denne elevator for død.
Skal vi slutte os til de indfødte?
- Hvorfor ikke? De er vist ret uskadelige. - Tro ikke på dén.
Der bliver menneskeofre. Kontorfolk kastet for computere
og perforeret med firkantede huller.
- Hvor mange drinks har De fået? - Tre!
- Det mente jeg nok. - Vent. Jeg kan høre rindende vand.
- Jeg kommer lige tilbage! - Jeg bliver lige her.
Hej!
Hvordan har afdelingschefen fra Kansas City det?
- Hvabehar? - Jeg er Miss Olsen.
Mr Sheldrakes sekretær.
Du skal ikke lege uskyldig over for mig.
Han plejede at sige til sin kone, at jeg var chefen fra Seattle,
for fire år siden, da vi havde en lille klingelingeling sammen.
- Jeg ved ikke, hvad du taler om. - Før mig var det Rossi fra Revisionen.
Og efter mig var en Miss Koch i Invalidekontoret.
Og lige før dig var der en Miss...
Hvad er det nu, hun hedder? Fra 25. sal.
- Undskyld mig? - Hvorfor? Du har ikke gjort noget.
Det er ham. Sikken sælger!
Altid den sidste bås i den kinesiske restaurant
og den samme sang om at blive skilt fra konen.
Til sidst ender man med ketchup i fjæset.
Miss Kubelik!
Tak, Miss Olsen.
Altid glad for at gøre noget for vores uniformerede piger.
Har De det godt? Er der noget galt?
Nej, der er bare for mange her.
Kom med ind på mit kontor? Jeg vil gerne høre Deres mening om noget.
Jeg har mit eget kontor nu. Jeg er den næstyngste overordnede i firmaet.
Den, der er endnu yngre, er bestyrelsens formandens sønnesøn.
Er det i orden?
Miss Kubelik, jeg vil gerne høre Deres oprigtige mening.
Jeg har haft den her under skrivebordet en hel uge. Den kostede mig $15.
Jeg har ikke haft mod til at bære den.
De kalder modellen her Juniorchef. Hvad synes De?
Jeg har vist begået et fejlkøb, hva'?
- Jeg kan lide den. - Virkelig?
De ville ikke skamme Dem over at blive set sammen med en med den på?
- Selvfølgelig ikke. - Måske lidt på sned?
- Er det bedre? - Meget bedre.
Siden De ikke ville skamme Dem over at blive set med mig,
hvad med at gå ud i aften - Dem, mig og bowleren?
Slentre ned ad 5th Avenue, ligesom for at gå den til.
- Det er en dårlig dag for mig. - Jeg forstår. Jul og familie.
Jeg må tilbage til min elevator, ellers bliver jeg fyret.
Bare rolig. Jeg har en del indflydelse i Personaleafdelingen.
Kender De Mr Sheldrake?
- Hvorfor? - Han og jeg er som det her.
Sendte mig et julekort. Se?
GLÆDELIG JUL OG GODT NYTÅR FRA SHELDRAKE-FAMILIEN
De danner en pæn gruppe.
Jeg kunne tale med Mr Sheldrake. Få Dem forfremmet.
- Vil De gerne være elevatorstarter? - For mange piger er ældre i gårde.
Ikke noget problem. Lad os snakke om det i juleferien?
Jeg kunne ringe, hente Dem, have en stor indvielse. Sidder den rigtigt?
Det tror jeg. Her.
Ikke for meget på skrå? Det her er et konservativt firma.
Folk må ikke tro, jeg er entertainer.
Hvad er der i vejen?
- Spejlet. Det er revnet. - Det ved jeg godt.
Sådan kan jeg lide det. Får mig til at se ud som jeg føler.
Telefonen.
Ja?
Et øjeblik.
- Undskyld, men der er ret personligt. - God jul.
Ja, Mr Sheldrake.
Jeg har ikke glemt det. Træet er der, og juledrikken i køleskabet.
Ja, sir. I lige måde.
Hov! Hvor skal du hen, Buddy-boy?
Selskabet er lige begyndt.
Hør, kammerat. Giv mig en chance. Hvad med i morgen eftermiddag?
Den går ikke med parkeringspladsen igen. Bilen har ingen varme. Klokken fire, ja?
Charlie! Giv mig en tår whisky, hurtigt. Slæden er ulovligt parkeret!
Køb en drink til mig, og jeg køber lidt musik til dig.
Rom Collins.
Rom Collins og... en til af de her små mødre.
Kan du lide Castro?
Jeg mener, hvad synes du om Castro?
- Hvad er Castro? - Du ved godt. Topfyren nede i Cuba.
- Med det skøre skæg. - Hvad med ham?
For hvad mig angår, er han en lokumsfilejs.
For to uger siden skrev jeg til ham. Han svarede aldrig.
Virkelig?
Jeg ville bare have ham til at slippe Mickey ud til jul.
- Hvem er Mickey? - Min mand.
Han er i Havana, i fængsel.
- Rodet ind i den der revolution? - Mickey ville ikke gøre den slags.
Han er jockey. De tog ham, mens han gav en hest nålen.
Nå ja, man kan ikke vinde hver gang.
"Det var juleaften, og i hele huset
rørte intet og ingen sig..."
Intet. Ingen sjov.
Dødkedeby.
- Er du gift? - Nej.
- Familie? - Nej.
På sådan en aften gyser man lidt ved at gå ind i en tom lejlighed.
Jeg sagde, jeg ingen familie har. Ikke, at min lejlighed er tom.
Kom så, Fran. Ikke være sådan.
Bliver du bare siddende der og tuder?
Vil du ikke sige noget? Fortæl mig dog, hvad der er i vejen?
Du synes nok, jeg holder dig hen, men... når man har været gift i 12 år,
sætter man sig ikke bare ved bordet og siger "Sukkeret, tak, jeg vil skilles".
Så let er det ikke.
Desuden er tidspunktet forkert. Børnene er på ferie, svigerforældrene er der.
Jeg kan ikke bringe det på bane nu.
Det her ligner dig ikke. Du har altid leget med. Fuld af sjov.
Det er mig. Den glade idiot. Latter uden ende.
Ja, det er lidt bedre. Nu taler du i hvert fald til mig.
Der skete noget sjovt for mig ved kontorets selskab i dag.
Jeg løb ind i din sekretær, Miss Olsen.
Du ved. Kringelingeling?
Jeg lo, til jeg var lige ved at krepere.
Er det, hvad der plager dig, Fran? Miss Olsen? Hun hører oldtiden til.
Jeg var aldrig særlig god til historie.
Lad mig se. Der var Miss Olsen, og så var der Miss Rossi.
Nej, hun kom først. Miss Koch kom efter Miss Olsen.
- Hør, Fran... - Og tænk dig.
Nu efterfølges jeg af en anden heldig pige fra bygningen.
OK. OK, Fran. Jeg fortjener det nok.
Men spørg dig selv: Hvorfor løber en mand rundt med en masse piger?
Fordi kan er ulykkelig derhjemme. Fordi han er ensom. Derfor.
Men det var før dig, Fran. Jeg løber ikke mere.
Hvordan kunne jeg være så dum? Man skulle tro, jeg ville have set det.
Når man er forelsket i en gift mand, bør man ikke bruge mascara.
Det er juleaften, Fran. Lad os ikke slås, hvad?
- Glædelig jul. - Hvad er det?
Åh. Vore venner i den kinesiske restaurant.
RICKSHAW BOY
- Tak, Fran. Den må hellere blive her. - Ja, hellere.
Jeg har en gave til dig.
Jeg vidste ikke, hvad du ville have. Det er akavet for mig at købe noget, så...
Her er $100. Så kan du købe noget til dig selv.
Bergdorfs har pæne aligatortasker.
Jeg vidste ikke, det var så sent. 18.45. Jeg må ikke komme for sent til toget
Hvis vi ikke havde spildt tiden... Jeg må hjem og ordne træet.
OK. Jeg tænkte bare, så længe jeg var betalt for...
Aldrig tale sådan, Fran.
- Du må ikke gøre dig selv billig. - $100? Det kalder jeg ikke billigt.
Og du må betale nogen for brug af lejligheden.
Lad være, Fran.
Du når ikke toget, Jeff.
Kommer du?
Nej, gå bare. Jeg skal ordne mit ansigt.
Glem ikke at slukke lysene. Vi ses på mandag.
Javist. Mandag... og torsdag
og mandag igen, og torsdag igen.
Sådan vil det ikke altid være, Fran.
Jeg elsker dig.
Pas på. Læbestift.
Glædelig jul.
- Drik ud, farmand. Lukketid. - Det er meget tidligt, Charlie.
- Ved du ikke, hvilken aften det er? - Jeg ved det, Charlie. Jeg ved det.
Jeg arbejder for firmaet.
Så, hold op, gider I? Gå nu hjem.
U-D. Ud!
Hvorhen? Mit sted, eller dit?
Vi kan lige så godt bruge mit. Alle andre gør.
Stakkels Mickey. Når jeg tænker på ham, helt alene i det fængsel i Havana...
Vil du gerne se et billede af ham?
Ikke specielt.
Han er så sød. 157 cm, 45 kilo.
Som en lille Chihuahua.
- Må jeg spørge dig om noget personligt? - Nej.
Har du en veninde?
Hun er nok en pige, men min ven er hun ikke.
- Stadig forelsket i hende, hva'? - Du kender mig åbenbart ikke ret godt.
- Jeg kender dig slet ikke. - Med forlov.
CC Baxter. Juniorchef, student fra Dansens Glæder... Elsker.
Jeg er Mrs MacDougall. Kald mig Margie.
Denne vej, Mrs MacDougall.
Ih! Det her er vel nok Hyggeby!
Mrs MacDougall, jeg må hellere advare Dem
De er nu alene med en notorisk sexbombe.
- Det er da løgn! - Spørg hvem som helst her omkring.
Når tiden er inde til min afgang - og det kan faktisk ske når som helst -
har jeg faktisk lovet Columbia Medical Center mit kadaver.
Det giver én gåsehud bare at tænke på det.
De har mig ikke endnu, skat. Find noget is i køkkenet.
Lad os ikke spilde mere tid, forberedelsesmæssigt.
Hvad du end siger, skat.
Okay, Miss Kubelik. Op med Dem.
Kom så. Det er over lukketid.
Direktionen vil være taknemmelig, hvis De skrubber ad helvede til.
Engang kunne jeg lide Dem. Meget. Men alt er forbi, så skrub af.
U-D. Ud!
Kom så, vågn op.
Åh, Gud.
Miss Kubelik?
Jeg brækkede en negl på at få bakken ud.
Du skulle købe dig et nyt køleskab.
Jeg mente ikke lige nu!
Dr Dreyfuss.
Doc!
En pige her i min lejlighed tog sovepiller. Jeg kan ikke vække hende.
- Jeg henter min taske. - Skynd Dem!
Hov, herovre, skat. Hvorfor farer du sådan rundt?
Du slider dig selv op.
- Ikke så brutal, skat. - Godnat.
- Godnat? - Ballet er ovre.
Hvad? Gjorde jeg noget galt?
Det er en nødsituation. Vi ses en anden gang.
Ikke hende her. Der inde, Doc.
- Hvad er det, der foregår her? - Vær bare så sød at forsvinde?
Mine sko!
Sikken elsker du er! Sikken sexbombe!
Her. Find en telefon. Ring til din mand i Havana.
Det kan du tro! Når han hører, hvordan du behandlede mig, smadrer han dit fjæs!
Din løjser!
Vil hun klare den, Doc?
- Hvor mange piller var der i flasken? - Den var halvt fuld. Omkring et dusin.
- Vil De have hende på hospitalet? - Hjælp mig, vil De?
- Ind på badeværelset. - Hvad vil De gøre?
Få det dér ud af hendes mave, hvis det ikke er for sent
Sæt hellere kaffe over, og bed en bøn.
Tag min taske med.
Rul hendes højre ærme op.
Hold den.
Pæne blodårer.
Kan du fortælle mig, hvad der skete?
Jeg ved det ikke. Jeg var her slet ikke.
Ser De, vi... skændtes tidligere.
Ikke noget alvorligt. Nærmest lidt kærestekævl.
Så De gik bare ud og samlede en anden kvinde op.
- Noget i den retning. - Baxter, De er vel nok en lækkerbisken.
Ja, det er De.
Var De kommet en halv time senere, havde De fundet en usædvanlig julegave.
Hent kaffen.
Vi trænger til lidt luft herinde. Åbn vinduerne.
Hvad hedder hun?
Miss Kubelik. Fran.
Fran, jeg er læge. Jeg er her, fordi du tog for mange sovepiller.
Forstår du, hvad jeg siger?
Fran, jeg er Dr Dreyfuss. Jeg er her for at hjælpe dig.
Du tog alle de sovepiller. Kan du huske det?
- Sovepiller. - Det er rigtigt, Fran. Og jeg er læge.
- Læge? - Dr Dreyfuss.
Dreyfuss.
Mere kaffe.
Gentag det så. Hvad hedder jeg?
Dr... Dreyfuss.
Og hvad gjorde du?
Jeg tog sovepiller.
Ved du, hvor du er?
- Nej. - Jo, du gør, Fran. Koncentrer dig!
Jeg ved det ikke.
Ved du, hvem han er?
Se på ham.
Mr Baxter. 19. sal.
Davs, Miss Kubelik.
Mr? Miss? Så høflige.
Vi arbejder i samme bygning. Vi prøve at holde det hemmeligt.
Hvad gør De her?
Husker du ikke, vi var til kontorfesten sammen?
Åh, jo. Kontorfesten.
- Miss Olsen. - Netop.
Jeg sagde, vi skændtes. Det var hvad vi skændtes om.
Miss Olsen. Den pige, der var her før.
Jeg forstår ikke.
Hovedsagen er, jeg kom her i tide, og du får det godt igen. Ikke, Doc?
Jeg er så træt.
Kom så. Drik det her.
Åh... lad mig bare sove.
Nej, du må ikke sove! Fran, åbn øjnene!
Hun skal op og gå.
Vi må holde hende vågen nogle timer. Kom så, Fran, gå!
En, to, tre, fire!
Venstre, højre, venstre, højre,
venstre, højre, og tilbage!
Og... en, to, tre, fire.
Nu har du det! En, to, tre, fire!
Gå, Fran! En, to, tre, fire!
En, to... Og tilbage igen.
Og... venstre, højre, venstre, højre.
Hun slumrer hen nu og da det næste døgn.
Og selvfølgelig har hun tømmermænd, når hun vågner op.
Bare hun har det fint.
Det kan være værre for os end patienten. Vi skulle tage kilometerbetaling
- Er der noget kaffe tilbage? - Ja der er.
Hvordan staves hendes efternavn?
Kubelik. To k'er.
Hvad er hendes adresse?
Hvor bor hun?
Hvorfor spørger De, Doc?
- Skal De absolut rapportere det her? - Det siger regulativerne.
Men det var et uheld. Hun drak for meget, vidste ikke, hvad hun gjorde.
Der var ingen selvmordsbrev eller noget.
- Jeg tænker ikke på mig selv. - Gør De ikke?
Hun har familie, og der er dem på kontoret.
Kan De ikke glemme, De er læge, og bare sige, De er her som nabo?
Se, som læge kan jeg ikke bevise, det ikke var et uheld.
Men som nabo vil jeg gerne sparke Dem rundt om husblokken.
- Må jeg køle det her lidt af? - Værsgo.
Jeg ved ikke, hvad De gjorde ved den pige,
men det måtte ske, sådan som De tager fat.
Lev nu, betal senere. Diners Club!
Bliv voksen, Baxter? Vær et mensch,
- Ved De, hvad det betyder? - Jeg er ikke sikker.
Et mensch! Et menneske!
De slap med skrækken denne gang. De havde heldet med Dem.
Men De er ikke i sikkerhed endnu, for de fleste prøver igen.
Nå, De ved, hvor jeg er, hvis der bliver brug for mig.
Mr Baxter! Luk op.
- Mrs Lieberman. - Hvem troede De, det var? Julemanden?
Hvad foregik der her i aftes?
- I aftes? - Al den marcheren! Tramp, tramp, tramp!
- Hærøvelse, måske? - Jeg indbyder aldrig de folk igen.
Hvad man får for at leje ud til ungkarle! Hele natten sov jeg ikke i ti minutter.
- Jeg er vis på, De vækkede Dr Dreyfuss. - Bare rolig. Han havde et hjemmebesøg.
Jeg advarer Dem, Mr Baxter. Det her er et respektabelt hus, ikke en beværtning.
Kom så, Oscar.
Jeg skal tale med White Plains, New York. Mr JD Sheldrake.
Gør det til en personlig samtale.
Fem, fire, tre, to en...
Fyr hende af!
Jeg tager telefonen.
Hej, far, hvorfor kommer vi ikke en flue i missilnæsen?
- Ser, om vi kan få den levende tilbage. - Det er en idé.
Måske to fluer, så vi kan se, om de forplanter sig i kredsløbet.
- Se, om de hvad? sig. - Forplanter sig. Du ved. Formerer sig.
Babyfluer?
- Det er til dig, far. - Tak, Jeff.
En Mr Baxter. Personlig samtale.
Kom. Hjælp mig med at fange fluer.
- Hallo? Hvad vil De, Baxter? - Der er sket noget vigtigt.
Jeg synes, De skulle komme til min lejlighed så hurtigt som muligt.
- Hvad foregår der? - Jeg ville ikke sige det på telefonen.
Men en vis person... De ved hvem. Jeg fandt hende her i aftes.
- Hun tog en overdose af sovepiller. - Hvabehar?
- Hvad er der, Jeff? Hvem ringer? - En medarbejder har haft en ulykke.
Jeg ved ikke, hvorfor de plager mig med sådan noget på juledag.
Ja, Baxter.
Hvor alvorligt er det?
Det var først lige på vippen, men nu sover hun den af.
Måske De gerne ville være her, når hun vågner.
Det er umuligt. De må selv klare den situation, Baxter.
- Faktisk sætter jeg min lid til Dem. - Ja, sir. Forstået.
Hun efterlod et brev. Skal jeg åbne det og læse det for Dem?
Nå, det var kun et forslag.
Nej, bare rolig. Jeg holdt Deres navn ude af det, så der sker ikke noget,
politimæssigt og avismæssigt.
Se De, lægen er en ven af mig, så vi var meget heldige i den retning.
Faktisk tror han, hun er min pige.
Nej, det var hans egen udlægning.
Her omkring anses jeg for lidt af en kvindebedårer.
Selvfølgelig kan vi ikke slappe helt af. Somme tider prøver de igen.
Ja, sir. Jeg gør mit bedste. Hun vil først være helt i orden igen om et par dage,
og jeg har måske et lille problem med værtinden.
OK, Mr Sheldrake. Jeg beholder hende her, så længe jeg kan.
Er der ikke noget, jeg skal sige til hende fra Dem?
Nå, jeg finder på noget.
Ja, sir. Farvel, Mr Sheldrake.
Undskyld.
- Undskyld, Mr Baxter. - Hvad gør De, De må ikke være oppe?
Jeg vidste det ikke. Jeg anede ikke, det var Deres lejlighed.
Her. Lad mig hjælpe Dem.
Jeg skammer mig sådan.
Hvorfor lod De mig ikke bare dø?
Sikke noget at sige! De overreagerede, men nu har De det godt.
Åh, mit hoved! Det føles som en stor klump tyggegummi.
- Hvad er klokken? - To.
Åh, min kjole. Jeg må hjem.
De har det ikke godt nok til andet end at gå i seng igen.
- De vil ikke have mig her. - Jo, gerne. Jeg...
Det er så rart at have selskab til jul.
- Jeg er stærkere end De er. - Jeg vil bare børste tænder.
Selvfølgelig. Jeg har vist en ny tandbørste et eller andet sted. Her.
Tag den.
- Hvad med lidt morgenmad? - Nej. Jeg kan ikke spise noget.
Jeg brygger noget kaffe.
Vi har ikke mere kaffe. De nedsvælgede en hel del i aftes. Vent et øjeblik.
Mrs Dreyfuss, må jeg låne lidt kaffe?
- Og en appelsin og et par æg? - Æg, beder han om! Appelsiner!
De skulle have en gang ridepisk! Fra mig lægen har ingen hemmeligheder.
Stakkels pige. Hvor kunne De dog?
Jeg gjorde ikke noget. Sværger. Men...
Man går ud med en pige for lidt sjov, og hun får idéer, ægteskabsmæssigt.
Stor kanon! Jeg ville ikke røre en finger for Dem!
Men for hende, en lille ting at spise.
Hvem ringer De til?
Min søster for at fortælle hvad der skete.
Et øjeblik. Lad os først tale om det. Hvad vil De sige til hende?
- Jeg har ikke helt regnet det ud. - De må hellere regne det godt ud.
Hvad hvis hun spørger, hvorfor De ikke kom hjem i aftes.
Jeg siger, jeg sov hos en bekendt.
- Hvem? - Nogen fra kontoret.
- Hvor er De nu? - I hans lejlighed.
- I hans lejlighed? - I hendes lejlighed.
- Hvad hedder Deres veninde? - Baxter.
- Hvad er hendes fornavn? - Miss.
- Hvornår kommer De hjem? - Så snart jeg kan gå.
- Deres ben gør ondt? - Nej, min mave.
- Deres mave? - De måtte pumpe den ud!
Lad være at ringe til nogen. Få først tyggegummien ud af hovedet.
De vil være bekymrede for mig. Måske går de til politiet.
Vi må være forsigtige. Vi må ikke rode nogen ind i det.
Mr Sheldrakes er jo en gift mand.
Tak, fordi De minder mig om det.
Sådan mente jeg det ikke.
Jeg talte lige med ham på telefonen. Han er meget bekymret for Dem.
Han er revnende ligeglad med mig.
- De tager fejl. Han sagde... - Han er en løgner.
Men det er ikke de værste ved det.
Det værste er, at jeg stadig elsker ham.
Det må være Mrs Dreyfuss.
Husker De lægen fra i aftes? Det er hans kone.
Så hvor er offeret?
Max the Knife!
- Nå, lille dame, hvordan har vi det nu? - Jeg ved det ikke. Lidt ør i hovedet.
Det bedste for ør er nudelsuppe med hønsekød og et glas te.
- Nej, mange tak. Jeg er slet ikke sulten. - Kom så, spis. Nyd.
De har vel ikke sådan noget som en serviet, har De?
- Jeg har noget køkkenrulle. - Beatnik.
I mit køkken, tredje skuffe, under det pæne sølvtøj, er servietter.
Ja, Mrs Dreyfuss.
Så hvad venter De på? En syngereklame?
- Jeg kan ikke spise noget. - De skal spise.
Og De skal blive sund, og De skal glemme ham.
Sådan en fin dreng, syntes vi. da han flyttede ind.
Ren og redelig, en rigtig gentleman.
Viser sig, han er King Farouk, med drikkeri, med cha-cha-cha.
Med uden servietter.
En pige som Dem, vil De hele livet græde ned i Deres nudelsuppe?
Hvem har brug for det? Hør til mig nu.
De vil finde Dem selv en rar, klækkelig mand - en enkemand, måske -
og falde til ro i stedet for at gnaske alle de sovepiller.
For hvad? For hvem? For en sjover?
En serviet på vej. Bare vi havde noget champagne at lægge den om.
- Hvad sagde jeg Dem? - Mrs Dreyfuss, De behøver ikke et vente.
- Jeg vasker servicet. - De taber dem bare. Jeg henter dem.
Kald på mig, hvis han gør noget.
- Hun kan vist ikke rigtigt lide Dem. - Jeg er ligeglad.
Faktisk er jeg nærmest smigret.
At nogen tror, en pige som Dem vil gøre sådan noget på grund af en fyr som mig.
Fandt De noget her? En konvolut?
Ja. Jeg har den.
Skulle vi ikke hellere brænde den, før den falder i de gale hænder?
Luk den op.
Der er kun en $100-seddel i den.
Netop. Vil De sørge for, at Mr Sheldrake får den?
Selvfølgelig.
Gider du fjerne det her?
Skal jeg flytte fjernsynet herind?
- Spiller De gin-rommy? - Ikke særlig godt.
- Jeg gør. Jeg henter kortene. - De behøver ikke at underholde mig.
Der er intet, jeg hellere vil. De ved nok. Hygge.
Gæt, hvad jeg gjorde sidste jul. Middag i automaten, gik i zoo,
og kom hjem og gjorde rent efter Mr Eichelberger.
Han havde et lille æggepunchgilde her.
Så jeg er langt foran i år.
Tre gange. Spar dobbelt?
Højeste giver.
Seks? Otte.
Jeg tror, jeg opgiver alt.
Opgiver hvad?
Hvorfor skal folk absolut forelske sig i folk?
Jeg ved, hvad De mener.
Dronning.
- Jeg vil ikke have det. - Tag et kort.
Hvad kalder man det, hvis nogen altid bliver smadret i bilulykker?
- Stor forsikringsrisiko? - Det er mig og mænd.
Jeg var forhekset fra starten. Mit første kys var endda på en kirkegård.
En kirkegård?
Jeg var 15. Vi gik derind for at ryge.
Han hed George og kasserede mig for en tamburmajorpige.
Gin.
Det er 10, 20... 36. Og 25 bliver 61 og to kasser.
Jeg har talent for at blive forelsket
i den forkerte fyr, på det forkerter sted og det forkerte tidspunkt.
Hvor mange fyre har der været?
Tre.
Den sidste var direktør for et financieringsfirma hjemme i Pittsburgh.
De fandt huller i hans regnskaber.
Han bad mig vente på sig. Han kommer ud i 1965.
Tag af.
Så jeg kom til New York og bor hos min søster og svoger, der er taxachauffør.
De sendte mig på sekretærkursus og så søgte jeg ind hos Consolidated.
Men jeg dumpede i skrivemaskinprøven.
- For langsom? - Nej. Jeg skriver lynhurtigt.
Jeg kan bare ikke stave.
Så de gav mig et par hvide handsker og stak mig i en elevator.
Og det var sådan, jeg mødte Jeff.
Åh Gud, jeg er ude i det rene rod.
Hvad skal jeg nu gøre?
Vind en omgang. De er helt på bunden.
Var han rystet, da De fortalte ham om det?
Mr Sheldrake? Ja, meget.
Måske elsker han mig, men har ikke mod til at fortælle sin kone det.
Sådan er det bestemt.
- Tror De virkelig? - Slet ingen tvivl.
Giv mig lige papir og blyant.
- Hvad til? - Jeg vil skrive til Mrs Sheldrake.
- Hvabehar? - Fra kvinde til kvinde.
- Jeg er sikker på, hun vil forstå. - Jeg tror ikke, det er en god idé.
- Hvorfor ikke? - For det første kan De ikke stave.
For det andet, gør De sådan noget, vil De hade Dem selv bagefter.
Jeg kan alligevel ikke lide mig selv ret meget.
Saml kortene op. Lad os komme videre.
- Er jeg nødt til det? - Afgjort. Jeg har fantastiske kort.
- Lægger De virkelig det? - Ja.
Gin.
10, 20, 40, 52 og 25... 77.
Spar dobbelt... 154.
Begravet. To spil.
Godt, godt, Mrs Dreyfuss.
- Hej, Baxter. - Hvad vil De?
Hvad jeg vil? Et øjeblik.
- De kan ikke komme ind! - Hvad er der i vejen med Dem?
Jeg havde en reservation til kl.16.
De kan ikke blive. Tag champagnen og gå.
Jeg sætter mig ikke på den høje hest, men jeg fortalte damen, alt var klar.
Går De, Mr Kirkeby, eller skal jeg smide Dem ud?
Buddy-boy, hvorfor sagde De det ikke? De har en lille legekammerat?
Vil De så forsvinde?
Hov, kom nu! Hvad venter vi på? Åbn nu, vil du?
Mildred!
- Hvad er forsinkelsen? - Hvad med et selskab, vi fire sammen.
Nej!
Jeg bebrejder dig det ikke. Jackpot, hva'? Jeg mener Kubelikmæssigt.
Bare rolig. Jeg siger ikke ét ord til nogen.
Gå på, Buddy-boy.
Hvem var det?
Nogen som afleverede en flaske champagne. Vil De have noget?
Vil De godt åbne det vindue?
- Få nu ikke nogen idéer, Miss Kubelik. - Jeg vil bare gerne have frisk luft.
Vi er kun på første sal. De ville højst brække et ben.
Så skyder de mig, som en hest.
Vær nu rar og lov mig ikke at gøre noget dumt.
- Hvem ville sørge? - Jeg ville.
Hvorfor forelsker jeg mig aldrig i en rar mand som Dem?
Ja. Tja...
Sådan er livet vel, levemæssigt.
Sov nu.
- Godmorgen, Mr Sheldrake. - Miss Olsen, mit kontor, tak.
- Havde du en god jul? - Dejlig. Du hjalp meget.
Din prædiken for Miss Kubelik ved kontorfesten.
- Undskyld, Jeff. Sprut gør det ved mig. - Jeg troede, du kunne holde mund.
- Det sker ikke igen. - Det kan du bande på.
Du får en måneds afskedigelsesløn.
Lige netop, Miss Olsen. Jeg lader Dem gå.
Du lod mig gå for fire år siden, Jeff.
Og var ond nok til at lade mig sidde dér og se de nye modeller gå forbi.
Jeg beder dig forsvinde herfra snarest muligt.
Ja, Mr Sheldrake.
Telefonist, Mr Sheldrake her. Giv mig lige Mr Baxters hjemmenummer.
Han er i Almindelige Præmier.
- Hallo? - Hallo. Jeff Sheldrake. Er De alene?
Ja. Hun tager bad.
- Hun tager det godt, sådan set. - Godt.
- Mangler De noget? Penge? - Nej, ellers tak, Mr Sheldrake.
Faktisk har jeg nogle penge til Dem. $100.
- Hvis der er noget, jeg kan gøre for Dem... - For mig? Det tror jeg ikke.
Men jeg håbede, De kunne gøre noget for hende.
Som hvad? Sæt Dem i mit sted, Baxter.
Hvordan kan jeg hjælpe hende? Mine hænder er bundet.
De kan i hvert fald tale med hende.
Her kommer hun. Og vær venlig at være rar.
Samtale til Dem.
- Til mig? - Ja. Mr Sheldrake.
Jeg vil ikke tale med ham.
Jeg synes, De skulle.
Jeg skal alligevel ned til købmanden. Jeg har kun frosne pizzaer her.
Jeg kommer staks tilbage. OK?
Hallo, Jeff.
- Ja, jeg har det fint. - Hvorfor gjorde du det, Fran?
Det er så barnligt, og det løser aldrig noget.
Jeg burde være meget vred på dig, så bange du gjorde mig.
Men lad os glemme det og lade, som om intet er sket. Hvad synes du?
Fran?
Er du der, Fran?
Selvfølgelig er jeg her ikke, for det hele skete aldrig
Jeg tog aldrig de piller, jeg har aldrig elsket dig,
vi har slet ikke mødt hinanden.
- Er det ikke det, du vil have, Jeff? - Du ved, det ikke er det, jeg mener.
Bliv nu bare rask igen. Adlyd sygeplejersken. Jeg mener Baxter.
Vi ses, så snart jeg kan. Farvel, Fran.
Hallo, Mrs Sheldrake. Miss Olsen her.
Fint, tak. Jeg tænkte, vi måske kunne spise frokost sammen.
Jeg ved ikke, hvor vigtigt det er, men De kan måske lære noget af det.
Det er om Deres mand.
Okay. Klokken 13, Longchamps, Madison og 59th.
Bare rolig. Jeg er på vej ud.
Bare en personlig samtale.
Her er betalingen.
Ned.
Åh, Mr Baxter! Godt, De er her.
- Jeg ville lige hente hovednøglen. - Hvorfor det?
Jeg syntes, jeg kunne lugte gas fra Deres lejlighed.
Gas?
Miss Kubelik?
Miss Kubelik!
- Har De det godt? - Absolut!
- Hvad er det for en sjov lugt? - Gas! Tændte de ikke for den?
Jeg ville varme vand for at få kaffepletter af min kjole.
- De åbnede, men tændte ikke. - Skal man det?
Her i huset skal man. Hov, hvad gør De med den?
Jeg vaskede mine strømper, så jeg ville vaske Deres med.
- Tak. - Sært. Jeg kunne kun finde 31/2 par.
Alt er lidt uorganiseret her omkring.
Ih ja. Hvad gør en tennisketsjer i køkkenet?
Tennisketsjer? Åh ja, jeg lavede italiensk aftensmad til mig selv.
Jeg siede spaghettien med den.
- Hvorfor ikke? - Faktisk er jeg en ganske god kok.
- Men en ringe husholderske. - Ja, De er.
Da jeg redte sovesofaen, fandt jeg seks hårnåle, en læbestift,
et par falske øjenvipper og en cocktailpind fra Stork Club.
Jeg er bare en af de fyre, der ikke kan sige nej.
- Jeg mener ikke til piger, men... - Til sådan nogen som Mr Sheldrake.
- Det er sikkert rigtigt. - Jeg er sikker på det.
- Han er en tager. - Hvad?
Nogle folk tager, andre bliver taget.
Og de ved, de bliver taget, men de kan ikke gøre noget ved det.
Det er jeg nu ikke så sikker på.
Hvad vil De have til aftensmad?
Hej. Løgsuppe, og dåseasparges...
Jeg burde virkelig gå hjem.
- Min familie må være hysterisk nu. - De kan ikke gå nu.
Lægen sagde, det tager 48 timer at få alt det stof ud af Deres system.
Hvor længe tager det at få nogen, man er betaget af ud af systemet?
Bare de kunne opfinde en slags pumpe til det.
Jeg ved, hvad De føler. De tror, det er verdens ende. Men det er det ikke.
Jeg har selv gennemgået nøjagtigt det samme.
- Har De? - Åh, ikke helt det samme.
Jeg prøvede at gøre det med en revolver.
- For en pige? - Værre. Det var min bedste vens kone.
Jeg var vild med hende. Men håbløst, så jeg ville ende det hele.
Hos en pantelåner købte jeg en 45 automatisk og kørte til Eden Park...
- Kender De Cincinnati? - Nej, jeg gør ikke.
Nå, men jeg parkerede bilen og ladede den revolver...
Man læser i avisen om folk, der skyder sig selv. Tro mig, let er det ikke.
Jeg mener, hvor gør man det? Her? Her? Her?
- Ved De, hvor jeg skød mig selv? - Hvor?
- Her. - I knæet?
Ja. Jeg sad der og prøvede at tage mod til mig.
En strisser kom hen, fordi jeg var ulovligt parkeret.
Jeg ville skjule bøssen under sædet, og den gik af.
- Det er forfærdeligt. - Jeg kunne ikke bøje knæet et helt år.
Men jeg kom over pigen på tre måneder.
Hun bor stadig i Cincinnati. Har fire børn og taget 10 kilo på.
Sender mig en kage hver jul.
Finder De bare på det her for at gøre mig bedre tilpas?
Absolut ikke. Her er kagen.
- Vil De se mit knæ? - Nej tak.
Fyrene på kontoret ville misforstå, hvordan jeg fandt ud af det.
Lad dem. Jeg laver aftensmad til os. Vi skal have kage til dessert.
Sid bare der og hvil ud. De har gjort nok for i dag.
Ja, Søster.
- Kan jeg hjælpe Dem? - Jeg leder efter Miss Kubelik.
- Det gør jeg også. Hun er ikke kommet. - Ikke? Hvem er chef her?
Vi kommer under General Kontor- administration. Mr Dobisch, 21. sal.
Tak.
Så jeg tog Sylvia op til lejlighed, og hvem tror du var gemt i soveværelset?
- Hvem? - Kubelik.
Det er da løgn? Buddy-boy og Kubelik havde en lille ryster?
Ryster? Mere som en tabt weekend. Ingen af dem er på arbejde i dag.
Absenteret?
Hvad der piner mig er, at de skyllede min champagne ned,
mens Sylvia og jeg endte op på Guggenheim Museum.
- Mr Dobisch? - Ja.
Jeg er Karl Matuschka. Min svigerinde fører en af elevatorerne. Fran Kubelik.
- Miss Kubelik? - Kender De hende?
Selvfølgelig. Personalet er stort, men vi er én stor, glad familie.
Hun bor hos os, min kone er nervøs, Fran har ikke været hjemme i 2 dage.
Virkelig?
Vi tænkte, nogen her måske vidste, hvad der var sket med hende.
Javel.
Hvad synes du, Al? Kan vi hjælpe manden?
Hvorfor ikke? Vi skylder ikke Buddy-boy noget.
Hvad har Buddy-boy gjort for os på det seneste?
Hvem er Buddy-boy?
- Er det festtøj til middag? - Nej. Kom bare, som De er.
- De er ikke dårlig med den ketsjer. - De skulle bare se min baghånd.
Vent, til De ser mig serve kødbollerne.
- Skal jeg tænde stearinlysene? - Påkrævet for elegant levestandard.
- De købte servietter. - Kunne lige så godt være fuldendt.
Ved De, jeg plejede at leve som Robinson Crusoe.
Skibbruden, blandt otte millioner.
Så en dag så jeg fodspor i sandet,
og dér var De.
Det er vidunderligt med middag for to.
- Spiser De altid alene? - Nej. Somme tider med Ed Sullivan.
Eller Dinah Shore eller Perry Como.
Forleden var det Mae West. Den gang var hun meget yngre. Skål.
- Skål. - Ved De, hvad vi gør efter middag?
- Vasker op. - Jeg mener efter dét.
- Hvad? - De skal ikke, hvis De ikke har lyst.
- Åh, ikke? - Vi spiller det spil gin-rommy færdigt.
Så hold hovedet koldt.
For jeg vil ikke benytte mig af Dem, som jeg gjorde på sengen i går.
- Baxter? - Ja.
Hvad er det med dig, Fran? Har du glemt, hvor du bor?
- Min svoger, Karl Matuschka. - Hvordan har De det, Mr Matusch...
- Tag tøj på. Jeg har bilen neden under. - Vent, jeg ved, hvad De tænker, men...
Det vedkommer ikke mig, hvad du gør. du er over 21.
- Men din søster tror, du er en dame. - Vi ville bare spise aftensmad.
Havde der ikke været en dame til stede, ville jeg have givet dig en på hovedet.
Okay, Karl. Jeg klæder mig på.
Hvad med en martini?
Hvad med noget spaghetti med min egen kødsovs?
Deres svigerinde er vidunderlig.
Det må være dødhårdt at køre taxa i New York med al den trafik.
Davs, Baxter. Hvordan har patienten det?
- Jeg har det fint, Doc. - Ikke Dem. Miss Kubelik.
- Hvad er der i vejen med Miss Kubelik? - Det er Mr Matuschka. Han... har en taxa.
- Har Fran været syg? - Nej. Bare et lille uheld.
- Hvad mener han, uheld? - Åh... sådan noget sker hele tiden.
Hvad for noget? Hvad slags læge er De?
Ikke den slags. Han gav hende bare en indsprøjtning, pumpede maven ud.
- For hvad? - Sovepiller. Men jeg har det fint nu.
- Hvorfor tog du sovepiller? - På grund af mig.
Dig?
Hvem ellers?
Lad ham være!
Åh, din idiot. Din store idiot.
- Kom så, Fran. - Farvel, Mr Baxter.
Farvel, doktor.
Jeg er ikke skadefro, men De var selv ude om det.
De får et kæmpe sæbeøje i morgen.
Lad mig hente min taske.
Glem det, Doc.
Det gør slet ikke ondt.
Mr Sheldrakes kontor? CC Baxter her.
Sig lige til ham, jeg gerne vil se ham. Det er vigtigt.
Vær rar at ringe tilbage.
Mr Sheldrake, jeg har gode nyheder.
Alle Deres problemer er løst.
Jeg befrier Dem for Miss Kubelik.
Sagen er simpelthen, jeg elsker hende.
Jeg syntes, De burde være den første til at høre det.
De vil jo i virkeligheden ikke have hende, og jeg vil.
Måske lyder det indbildsk, men hun har brug for nogen som mig.
Så det ville være bedst for alle.
Løsningmæssigt.
Ja?
Jeg kommer straks op.
Mr Sheldrake, jeg har gode nyheder.
Alle Deres problemer er løst.
19.
- Hej, Buddy-boy. Hvad er der sket? - Ramt af en svingdør?
- Eller en gul taxa? - Fyren må have givet ham en slem en.
Ja. Han er groggy. Taler med sig selv.
27.
De to dage, hun var i min lejlighed
viste mig, hvor ensom jeg havde været.
Men takket være Dem har jeg nu råd til at gifte mig med hende.
Hvis jeg nogen sinde kan ordne sagerne med hendes familie.
Godmorgen. CC Baxter.
- Mr Baxter er her. - Send ham ind.
Mr Sheldrake, Jeg har gode nyheder.
Og jeg har gode nyheder, Baxter.
- Alle Deres problemer er løst. - Sir?
Jeg ved, hvor bekymret De var for Miss Kubelik. Glem det.
Jeg befrier Dem for hende.
- De befrier mig for hende? - Netop.
Jeg er flyttet hjemmefra.
Jeg er flyttet ind til byen, til Athletic Club.
- De er gået fra Deres kone. - Jeg fyrede faktisk min sekretær.
Min sekretær gik til min kone, og min kone fyrede mig. Noget af et slag, hva'?
Ja.
Hvad nyt har De, Baxter?
Det er om Miss Kubelik. Hun har det godt nu og tog hjem.
Godt. Og tro ikke, jeg har glemt hvad De gjorde for mig.
Denne vej, Baxter.
Sid ned. Prøv, om den passer.
- Kan De lide den? Det hele er Deres. - Mit?
Min assistent er overført til Denver, og De efterfølger ham.
Hvad er der i vejen? De ser ikke særlig henrykt ud.
Åh, det er bare, at så mange ting er sket så hurtigt.
Jeg er meget glad. Særligt for Miss Kubelik.
Jeg synes, hun er den slags pige, der bør gifte sig med... nogen.
Javist. Men først skal ejendomsret ordnes. Fulgt af seks uger i Reno.
Imens vil jeg nyde at være ungkarl en tid.
Åh, Baxter, nu kan De spise frokost i direktørsalonen.
Det er en af stillingens privilegier.
De får en pæn repræsentationskonto, og brug af cheftoilettet...
Hør, hvordan skete det der, Baxter?
Jeg fik også noget af et slag.
VICEDIREKTØR
Godaften, Mr Baxter.
Miss Kubelik. Hvordan har De det?
- Fint. Hvordan går det med Deres øje? - Fint.
- Hvordan står det til i lejligheden? - Alt ved det gamle.
- Vi blev ikke færdig med det spil gin. - Jeg ved det.
De har sikkert hørt om Mr Sheldrake.
Gået fra konen? Ja. Det glæder mig for Dem.
- Jeg troede aldrig, han ville gøre det. - Jeg har altid sagt det.
- De tog fejl af Mr Sheldrake. - Det gjorde jeg vel.
De tog også fejl af mig.
Hvad De sagde om dem, der tager og dem, der bliver taget.
Mr Sheldrake brugte ikke mig. Jeg brugte ham. Er De med?
Sidste måned sad jeg ved bord 861 på 19. sal. Nu sidder jeg på 27. sal.
Kontor med paneler, tre vinduer.
Så alt endte fint. Vi fik begge to, hvad vi ville have.
Ja. Følger De mig til undergrunden?
Nej, tak. Sandt at sige har jeg en vigtig aftale i aften.
- Skal De ikke møde Mr Sheldrake? - Nej. De ved, hvor folk snakker.
Jeg tænkte, det var bedst ikke at mødes, før alt var ordnet. Skilsmissemæssigt.
Det er meget klogt.
- Godnat, Mr Baxter. - Godnat.
- Baxter, kom lige her et øjeblik? - Ja, Mr Sheldrake.
- Værsgo. - Mange tak.
Her er tallene for personaleændringerne. 37% af kvinder afgår ved ægteskab...
Baxter, De arbejder for hårdt. Det er nytårsaften. Slap af!
- Ja, sir. - De skal vel ud og feste i aften.
- Naturligvis. - Jeg går ud med Miss Kubelik.
- Jeg overtalte hende endelig. - Javel.
Sagen er bare, at jeg bor på Athletic Club, der kun tillader mænd, så...
Hvis De ikke har noget imod det?
- Imod hvad? - En anden nøgle til Deres lejlighed?
Da vi havde den lille forskrækkelse med Miss Kubelik,
- smed jeg den ud af togvinduet. - Meget dygtigt.
Så nu må jeg låne Deres nøgle.
- Beklager, Mr Sheldrake. - Hvad mener De, beklager?
De tager ikke nogen med op i min lejlighed.
- Ikke bare "nogen". Miss Kubelik. - Især ikke Miss Kubelik.
- Hvad er det, De siger? - Ingen nøgle.
Jeg tog Dem på mit hold, fordi jeg anså Dem for en kvik, ung mand.
Er De klar over, hvad De gør? Ikke mod mig, men mod Dem selv?
Normalt er man mange år om at arbejde sig op til 27. etage.
Men det tager kun 30 sekunder at være ude på gaden igen.
- Er det trængt ind? - Det er trængt ind.
Så hvad er svaret?
- Nu er De vågen. - Tak, sir.
- De gav mig den forkerte nøgle. - Nej, jeg gjorde ikke.
Det her er nøglen til cheftoilettet.
Det stemmer. Jeg behøver den ikke, for jeg er skyllet ud herfra.
- Hvad er der i vejen med Dem? - Jeg adlyder bare lægen.
Jeg har besluttet at blive et mensch. Ved De, hvad det betyder? Et menneske.
- Tøv nu lidt, Baxter. - Den gamle smørelse duer ikke mere.
Farvel, Mr Sheldrake.
- Vi har selskab og løb tør for is. - Selvfølgelig, Doc.
Hvorfor er De alene på nytårsaften?
Åh, jeg har ting at gøre.
- Hvad er det? Pakker De? - Ja. Jeg opgiver lejligheden.
Hvor flytter De hen?
Ved det ikke. Jeg ved bare, at jeg vil væk fra stedet her.
Jeg er ked af at miste Dem, Baxter.
Mig? Åh, min krop. Universitet skal nok få den. De skal få det skriftligt, Doc.
- Kunne De bruge noget champagne? - Sprut behøver vi ikke.
Hør, kom ind til os?
Vi har to hjernekirurger, en protokolog og tre sygeplejersker fra Bellevue.
Nej tak. Jeg er ikke i humør til det.
Hvis jeg ikke ser Dem igen, hvad skylder jeg Dem for at have hjulpet pigen?
Glem det. Jeg gjorde det ikke som læge. Jeg gjorde det som nabo.
Hvad skete der forresten med hende?
De ved, mig og piger. Hvad der kommer let, går let.
- Farvel, Doc. - Godt nytår.
Undskyld jeg var på telefonen så længe. Men alt er klar.
- Til hvad? - Jeg hyrede en bil. Den kommer kl.1.
- Vi kører til Atlantic City. - Atlantic City?
Jeg ved, det er surt, men man kan ikke finde et hotelværelse her i aften.
Ring det gamle år ud og det nye ind.
Klingelingeling.
Det var ikke min plan. Det er Baxters skyld.
Baxter?
Han ville ikke give mig nøglen til sin lejlighed
- Ville han ikke? - Nej. Han forlod mig bare. Gik.
Smed det store, fede job i fjæset på mig.
- Frækt. - Lille lus. Alt det, jeg gjorde for ham.
Sagde, jeg ikke kunne tage nogen op i lejligheden. Især ikke Miss Kubelik.
Hvad har han imod dig, mon?
Jeg ved det ikke. Sådan er livet vel. Levemæssigt.
Hvad taler du om?
Jeg ville stave det for dig, men jeg kan bare ikke stave.
Godt nytår, Fran.
Fran?
Hvor er du, Fran?
Mr Baxter!
- Har De det godt? - Glimrende.
Sikker? Hvordan har knæet det?
Jeg har det fint over det hele.
- Må jeg godt komme ind? - Selvfølgelig ikke.
Lad mig finde et glas til.
- Hvor tager De hen nu? - Hvem ved?
Et andet nabolag, en anden by, et andet job.
Jeg er alene.
Pudsigt nok. Det er jeg også.
Hvad har De gjort med kortene?
Der inde.
Hvad med Mr Sheldrake?
Jeg vil sende ham en kage hver jul.
Tag af.
Jeg elsker Dem, Miss Kubelik.
Tre.
Dronning.
Hørte De, hvad jeg sagde, Miss Kubelik? Jeg tilbeder Dem simpelthen.
Hold mund og giv.
SLUT